Анри Мишо
Момичето от Будапеща

Превод от френски: Кирил Кадийски, 2004

chitanka.info

Дъхът на младото момиче приюти ме в своята приятна

мъгла. Усамотих се и така останах чак до края.

Ръцете му — едни такива леки. Сякаш милва те вода.

Увехналото мигом се топи. Очите му остават само.

Високи хубави треви, високи хубави цветя

сред нашето поле растяха.

И лека тежест на гръдта ми — сякаш ти опираш се сега на нея.

Да, ти опираш се така — сега, когато тук те няма.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.